EN NATT I NEW YORK
Knappa in det.
Först uppdaterar du skärmen.
Markera format.
Och nu lagrar jag?
Nu är den lagrad i minnet.
Och...
Lägg till ett prefix till dokumentnamnet.
Bravo! Om en vecka sitter det.
Det är ändå bara tillfälligt. Jag tänker inte fastna här hela livet.
Säg inte till mr Digman att jag sa så.
Jag vill ägna mig åt tidningsbranschen.
Det finns inga öppningar just nu. Jag skulle vilja skapa en egen tidskrift.
Ett forum för skribenter som har svårt att få ut sina texter.
Jag är inte ute efter nån speciell läsekrets.
Bara se till att få ut den, så att de kom i gång...
Göra nåt med...
Ursäkta mig.
KRÂFTANS VÂNDKRETS
Jag älskar den boken.
Ja... jag tycker Miller är jättebra.
"Den här boken är en förolämpning, en spottloska i ansiktet på konsten."
"En spark i skrevet på sanningen, skönheten och Gud."
- Det var jättebra. - Det är allt jag minns.
Jag har läst den förut. Jag läser bara om den.
Jag brukar inte läsa om böcker.
Det här är min favorit. Den är bättre än "Stenbocken"...
..."Plexus", "Sexus"...
Han kysste sig själv när han hade ätit gott. Det var i första hand...
Âr inte killen i kassan lite konstig?
Han gör konstiga rörelser hela tiden.
Han väntar nog bara på att bli upptäckt.
- En kopp kaffe till? - Nej, jag ska hem till en vän.
- Vilket håll ska du åt? - Söderut, Soho.
- En vindsvåning? - Ja, hon är skulptris.
Hon gör gipsavgjutningar av baglar med mjukost.
Hon säljer dem som brevpressar. Vill du köpa?
- Ja, gärna. Vad kostar de? - Vet inte...
Men om du är intresserad, är hennes nummer 243-3460.
Hon heter Kiki Bridges.
- Det var kul att snacka med dig. - Detsamma.
Ursäkta mig, får jag låna din penna?
Tack...
- Jag söker Kiki Bridges. - Det är jag.
Du känner inte mig. Jag är intresserad av dina brevpressar.
- Ja... - Det är väl du som är skulptris?
En flicka jag träffade sa att hon bodde hos dig...
- Marcy... - Jag vet inte vad hon heter.
- Jag hämtar henne. - Hon berättade om dina brevpressar.
- Hallå? - Marcy?
Det är Paul Hackett. Vi träffades tidigare i kväll.
Hej... Ja, jag minns.
- Hur är det med dig? - Bara bra.
Jag kom just hem och öppnade boken och fick syn på ditt nummer...
Bra...
Jag är glad att du ringde. Så...
Arbetar du nära fiket, eller bor du där...?
Nej, jag var bara hemma hos en god vän.
Vi hade ett hemskt gräl.
- Så synd... - Ja, det är det.
Jag är säker på att det ordnar sig.
Tror du det? Ska jag försöka göra så vi blir sams?
Jag vet inte. Det är kanske bättre så här.
Jag vet inget om omständigheterna, men ibland...
Det... angår inte mig.
Du kan väl komma hit.
- Du kan väl komma hit. - Visst... Nu?
- Varför inte? - Var finns du?
28 Howard Street, vid Crosby. Det står Franklin på ringklockan.
- Inte Bridges? - Bridges är överstruket.
Ring på klockan, bara.
- Om tre kvart? - Jättebra.
Paul... jag är verkligen glad att du ringde.
Det är jag också.
- Vi ses. - Hej då.
- Har du växel på 20 dollar? - Inga problem.
Det är ingen brådska.
Ursäkta mig... Herregud!
Ursäkta mig...
Mina pengar flög ut genom fönstret.
Det blir 6,50 dollar.
Mina pengar flög ut genom fönstret. Du körde så fort.
Jag har inga...
Jag har inga pengar. Jag ber om ursäkt.
Jag kan visa dig.
Jag hade 20 dollar och nu...
Jag har inte mer pengar.
Franklin...
Âr det du som är Paul? Ta emot.
- Nycklarna... - Lägg dem på bordet.
Jag tycker om den - väldigt mycket.
Den påminner om den där Edvard Munch-målningen, Skriket.
- Skriet... - Just det.
Det är som en tredimensionell version.
- Âr Marcy här? - Hon fick gå till apoteket.
- Mår hon bra? - Det är under kontroll.
Det var en jättelik lägenhet. Delar du den med nån?
Vill du arbeta på den här en stund? Jag behöver en paus.
Det är inte svårt.
Vad menar du? Den är din. Jag vet inte hur du vill ha den.
Det är jättelätt. Ta en sån här och kleta fast den.
Jag kommer...
Ja?
Det är klart han är här, du bjöd ju hit honom.
Det är ditt problem. Jag tänker inte säga det.
Jag kan inte tala högre. Skynda dig.
- Hur går det? - Bra. Jag fixar till en axel.
Titta på din skjorta.
Typiskt...
Jag slänger den i tvättmaskinen.
- Det tar bara 20 minuter. - Det gör inget.
Kom igen, nu. Du vill se bra ut på din träff.
Okej, då...
Tjugo minuter?
Ta på den här medan du väntar.
Man får ont i axlarna efter en hel dag.
- Ska jag massera dig? - Du läste mina tankar. Har du lust?
Jag är inte så bra. Jag kan bara några grundgrepp.
Bara det gör ont, så gör du rätt. Det är allt jag vet.
- Du har jättesnygg kropp. - Ja.
Inte en massa ärr...
Det är sant... Jag tänkte aldrig på det.
Jag känner en som är helt täckt av ärr, men inte jag.
Ârr?
Hemska, otäcka ärr.
Jag talar om det för dig nu.
Jag vet inte...
När jag var liten... fick jag mandlarna borttagna.
Och... efter operationen... fanns det ingen plats på barnavdelningen-
- så de fick lägga mig på brännskadeavdelningen.
Innan de rullade in mig där var det en sköterska-
- som gav mig en ögonbindel.
Hon sa åt mig att inte ta av den.
Om jag gjorde det...
...skulle de få göra om operationen.
Jag förstod inte vad mandlarna hade med ögonen att göra.
Hur som helst...
På natten... Jag tror åtminstone att det var natt.
...sträckte jag mig upp... och knöt upp ögonbindeln.
Och... jag såg...
Hej, igen! Förlåt mig. Jag blev fördröjd.
- Det gör inget. Hur är det med dig? - Bra...
Jag hittade hit. Jag... Nu är jag här.
Ska vi inte gå till mitt rum?
Din väninna hade jobbat hela dan.
Hon satte mig i arbete. Jag kände mig som en konstnär.
Vad har du gjort med henne?
Ingenting. Hon sov.
Hon var trött. Vad menar du?
Det var bara en oskyldig fråga.
Jag ska ta en snabb dusch. Jag är strax tillbaka.
Visst... du behöver nog en dusch. Du har haft en hård dag.
Jag visste att det var nåt speciellt med dig.
Du ska väl inte upp tidigt i morgon bitti?
Jag tror verkligen att jag kan prata med dig.
I kväll känner jag för att...
Jag känner för att släppa loss.
Det känns som om nåt otroligt kommer att hända.
Det är så spännande.
Jag kan känna det.
Jag är glad att du kom.
Jag också...
Vill du ha en joint? Ta för dig.
Kanske lite senare.
Jag söker Marcy.
Hon kan inte ta telefonen just nu. Kan jag framföra nåt?
Hälsa henne att Greg ringde.
Har hon kommit tillbaka?
Marcy Franklin För andra gradens brännskador
Det var skönt.
- Ska jag stänga fönstret? - Man måste vara bodybuilder.
Herregud...
Vem är Franklin? På ringklockan...
Sa jag inte åt dig att hålla dig på sängen?
Just det...
Vänta här, bara en minut till.
Du är toppen.
Vad sa du, Paul?
Jag sa inget.
- Sa du inte nåt? - Nej, jag sa ingenting.
Jag kunde ha svurit på att du sa nåt.
Men... det gjorde jag inte.
Jag kan nog inte sova i natt.
Vad är det som luktar? Âr det linolja?
Fuktkräm. Jag har torr hud.
Den känns mjuk.
Snälla du...
- Vad är det? - Inget. Kan vi inte prata ett tag?
Visst...
Greg ringde.
Hur visste den där bögen att jag var här?
Han ville nog bara beklaga sig över sin senaste pojkvän.
Såna vänner kan vara jobbiga.
- Det är det man har vänner till. - Jag vet, men...
Men jag orkar inte med det i natt.
- Ville han att jag skulle ringa? - Det sa han inte.
Eftersom du svarade, hajade han väl att jag...
Jag är rädd.
Kan du inte tala om vad det är?
Jag blev våldtagen en gång.
Det skedde faktiskt i just det här rummet.
Jag har bott här.
Han kom in från brandstegen.
Han höll en kniv mot min strupe och hotade att skära tungan av mig.
Han band fast mig vid sängen.
Han tog god tid på sig. Sex timmar...
Gode Gud...
Var han...?
- Fick de fast honom? - Nej...
Han var egentligen min pojkvän.
Ârligt talat sov jag större delen av tiden.
Så... då vet du det.
- Vill du ha kaffe? Jag vill komma ut. - Gärna.
- Finns det nåt öppet ställe? - Klockan är inte ens två.
Âr du klar?
Får jag fråga dig nåt som jag undrat över?
Vem är Franklin?
Franklin är min man.
Jaha...
Âr det hans vindsvåning?
Han äger den, ja.
- Bor ni ihop? - Nej, han är i Turkiet.
Vi bodde ihop i tre dar. Jag var väldigt ung.
Min man var filmfanatiker.
Egentligen... var han besatt av en viss film.
"Trollkarlen från Oz". Han pratade jämt om den.
Först tyckte jag att det var gulligt.
Jag var oskuld på vår bröllopsnatt.
När vi älskade... Du har väl sätt filmen?
När vi älskade...
Varje gång han... kom...
...ropade han: "Ge dig, Dorothy!"
Det var allt: "Ge dig, Dorothy!"
I stället för att ropa "Åh, Gud..." som vanliga människor.
Det var kusligt. Jag sa det, men han kunde inte sluta.
Han kunde bara inte sluta.
Han märkte det inte ens. Han kunde inte sluta.
Så jag bröt upp med honom.
Så tråkigt... Jag sitter här och förhör dig om ditt privatliv.
Det är ingen fara, jag är van.
Jag älskar honom fortfarande väldigt mycket.
Vi skriver till varann varje dag.
Som du förstår vill jag inte prata om det.
- Notan, tack. - Vi bjuder.
Det gäller särskilda regler så här dags.
- Tack, Peter. - Ha det så bra, Marcy.
Då går vi.
Det är ingen fara.
Vill du att jag går?
ÅTERSTÂLLANDE AV BRÂNNSKADOR
Då var vi här...
Skulle vi ta en joint?
Bra idé.
- Vad är det för slags gräs? - Colombianskt.
Det är lögn.
Det här är inte colombianskt. Det är nog inte ens gräs.
- Han som sålde det sa det. - Han ljög, och det gör du med.
- Det där är bara skit. - Då slutar jag köpa från honom.
- Jävla skitsnack... - Âr det nåt fel?
Var är brevpressarna? Det var dem jag kom hit för.
Nej, jag kom för att träffa dig, men nu vill jag se brevpressarna.
- Vad är det för fel? - Jag vill se en brevpress i gips.
- Nu med en gång? - Just det!
- De ligger i Kikis sovrum. - Alla mina papper flyger omkring...
...eftersom jag inte har nåt att lägga på dem.
Okej...
Jag vet inte, Kiki...
Det öser visst ner.
- Här... - Det kostar 1,50 dollar.
Priset gick upp till 1,50 vid midnatt.
Skämtar du?
- Jag har 97 cent. - Nej...
Det regnar av bara helvete.
Var lite schyst. Jag vill hem.
Jag kan inte. Då kan jag förlora jobbet.
Vem skulle få veta det?
Jag skulle kanske prata bredvid mun på en fest.
- Ge mig en pollett! - Nej!
Jag kan inte sälja dem för 97 cent!
Där är tåget. Ge mig en pollett!
- Kan jag hjälpa till? - Det var visst inte mitt tåg...
- Jag talade med er. - Jag vet... Förlåt.
Jag har aldrig gjort så förr. Jag har bara 97 cent.
Jag bryr mig inte ens om att åka. Förlåt.
Där är mitt tåg. Tack ska du ha...
Det måste vara fullmåne.
- Vad får det lov att vara? - Jag har 97 cent.
- Det var inte så mycket. - Nej, det är det inte.
Kan jag inte bara få sitta här en stund?
Visst, okej...
HJÂLP! JAG AVSKYR MITT JOBB!!
Vad vill du ha?
Ingenting. Jag vill bara sitta här. Âr det okej?
Visst... men hoppas inte på att träffa några vänner.
Det är dött i kväll.
Ja...
- Det är sent. - Vi brukar ha fullt så här dags.
Jag ville bara fly från regnet.
Jag hoppas att det slutar snart.
- Jag vill bara åka hem. - Går inte tunnelbanan?
Jag råkar vara pank.
Jisses... jag kan ge dig pengar.
Det skulle hjälpa mig jättemycket!
- Inte ett till... - Ett till vad då?
Vi är grannar.
Det har varit tre inbrott här i närheten i natt.
- Herregud... - Vad är det?
Jag undrar om jag slog på larmet. Ibland glömmer jag det.
Ja, ja...
Det spelar ingen roll...
Det gör inget. Det spelar ingen roll.
- Tänk om det kommer kunder. - Jag förstår.
- Har du ingen nyckel? - Den är i lägenheten.
Taskigt läge...
Jag kan inte gå härifrån. Kan du göra mig en tjänst?
Jag bor på 158 Spring Street, högst upp.
Vad håller jag på med?
Vi känner inte varann. Du är rädd att jag ska stjäla nåt.
Det ska jag inte.
Visste du vad jag gått igenom, hade du förstått att jag inte vill stjäla.
Jag vill bara åka hem.
Här är mina nycklar.
Kommer jag inte tillbaka, kan du ta allt jag äger. Jag vill bara åka hem.
Ta dem!
Okej, kör till...
Nyckeln hänger ovanför lampknappen.
Larmet sitter under lampknappen. Du ska se en blinkande röd lampa.
158 Spring? Jag är strax tillbaka.
- Âr det där vår lokale tjuv? - Hann du ta nåt, eller störde vi?
Vem är du?
- Jag är vän med Tom. - Det bor tre Tom här.
Jag är ingen tjuv. Släpp mig.
- Vilken Tom? - Den Tom som bor högst upp.
- Hur kom du in? - Han gav mig sina nycklar.
Vi har haft åtta inbrott på en vecka.
- Jag ber om ursäkt. - Jag visste inte...
- Ska vi ta RadioShack? - De får in nya modeller nästa vecka.
Var fick ni tag på den där?
Gode Gud, vad har hänt?
Släng ner nycklarna. Försiktigt...
Så där, ja... Släng i väg dem.
Vad har de gjort?
Var de sjömän? Det måste ha tagit flera timmar.
- Hur kom de in? - Vilka då?
- Tjuvarna. - Vilka tjuvar?
De som tog skulpturen och TV:n.
Neil och Pepe är mina vänner.
De köpte min TV för 300 dollar. Hur fick du tag på skulpturen?
- Âr det han? - Ja.
Jag heter Horst.
Paul...
Det var fult gjort av dig, Paul.
Du borde skämmas.
Det gör jag.
Jag vet inte vad som flög i mig.
- Brist på disciplin... - Det är möjligt.
Det är inte för sent att fortsätta.
Marcy... det är Paul.
Hej...
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Det finns ingen ursäkt för att sticka som jag gjorde.
Jag tänkte... att det ändå inte funkade mellan oss.
Vi skulle ändå aldrig ses mer. Det är ingen ursäkt.
Jag blev lite uppskrämd.
Det du berättade om din man och din pojkvän... Det var rubbat.
Vad handlade det om?
Och...
...det verkade som om det var nåt... fel.
Du har några brännskador eller nåt. Jag klarade inte av det.
Jag vet inte vad jag fick för mig.
Det var kanske bara fel tillfälle.
Jag tror att det är bäst att jag går.
Okej?
Marcy?
En tablett vid sänggående
Herregud, Marcy!
Andas!
Kiki!
Kom igen...
Herregud!
Kiki! - Horst!
Vi har gått till Club Berlin. Kom dit. West Broadway och Grand.
Polisen, tack. - Jag vill anmäla ett dödsfall.
DÖD MÂNNISKA
Hej, det är jag! Nu har jag sagt upp mig.
- Vad ska jag göra åt saken? - Vi måste fira!
Jag vet inte vad det är med dig. Jag måste hämta mina nycklar.
STÂNGT TILLBAKA OM EN HALVTIMME
Vad ska jag göra nu?
Det är otroligt... Var håller han hus?
Jag bor tvärs över gatan. Vill du ha mat?
Neil, Pepe! Vänta, jag visste inte!
Det är han igen!
Jag visste inte...
Jag visste inte.
- Gode Gud... - Hem till mig?
Gillar du The Monkees?
- Vad heter du? - Julie.
- Jag heter Paul. - Hård natt?
Du ser nedslagen ut.
Jag kom ner hit i natt.
Gode Gud... jag kände henne inte ens.
- Jag kände henne inte ens... - Vänta.
Âr det bättre så här?
"Chelsea Morning".
Fortsätt. Tala om hur det känns.
Det är ingen fara. Jag ska strax gå.
Jag väntar bara på att de ska öppna. Jag tar mina nycklar och åker hem.
Jisses...
Låt det komma ut. Berätta om dina problem.
- Jag tror inte det. - Upp med hakan! Vad är det för fel?
Du är så dyster. Släpp loss och ha kul.
- Vad snackar du om? - Berätta om dina problem.
Var fan är han? - Vad är klockan?
Det är väldigt sent.
Herregud...
Så du avskyr ditt jobb?
- Jag avskyr båda mina jobb. - Vad gör du mer?
Jag arbetar i en kopieringsbutik här nedanför.
Vi är precis ovanför. Vill du gå dit?
Det räcker med spännande upplevelser i natt.
Det är ett uselt jobb, men jag kan ta kopior gratis.
Herre Jisses...
Vad då "Herre Jisses"?
Ska du låtsas vara förstående?
Jag accepterar inte sånt. Alltid får man fräcka svar.
Man måste vara så försiktig med vad man säger! Jag vet vad som pågår.
- Jag vet att folk driver med mig. - Jag menade inte så.
Det regnade ute, och jag bjöd hem dig till mig.
Det hade jag inte behövt göra.
Jag har svårt att räkna ut skatten på notorna. Åtta procent är ett helvete!
Jag gör misstag ibland! Âr det brottsligt?
Förlåt, jag menade inte så.
Kom och sätt dig.
Förlåt att jag var oförskämd.
Gråt inte mer, snälla du.
Vilken natt...
Paul...
Tycker du om min frisyr?
Ja, det gör jag.
Ska du inte röra vid den?
- Jag vill inte rufsa till den. - Ingen fara.
- Vill du att jag gör det? - Ja.
Okej...
Jag hör honom. Det är han!
Tack, Gode Gud, att han är här!
Vad är det med dig?
Inget. Jag bara...
Jag tyckte verkligen det kändes som... om du tyckte om mig.
Du går väl inte nu när jag räddat dig från regnet?
Okej, jag ska...
Så här gör jag...
Jag går dit och lämnar tillbaka hans nycklar.
Sen kommer jag tillbaka hit. Det tar två minuter.
- Säkert... - Två minuter, Julie.
- Vart tog du vägen? - Det är en lång historia.
När du inte kom, trodde jag att du bestulit mig.
Jag stack hem för att kolla. En granne såg när du gick därifrån.
Men nu är du här...
Du gjorde mig verkligen orolig.
Du ser ut att behöva ett glas.
Du har inte nåt potenshöjande?
- Vill hon inte ha sex? - Det är åt mig.
Jag tycks ha fått ihop det med... en av dina servitriser.
Miss Bikupa anno 1965.
- Fråga mig inte hur. - Tar hon livet av sig om du sticker?
Terminal...
Hur är läget, Rich?
Hör du...
Du har rätt. Ge mig nycklarna. Jag åker hem.
Vad har hänt?
Min...
Min flickvän...
...tog livet av sig... för en stund sen.
Hon tog sömntabletter.
Hon...
Vi grälade. Jag körde ut henne.
Det är mitt fel. Gode Gud...
Marcy... Marcy, Marcy, Marcy!
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är ju inte ditt fel.
Jag måste gå. Jag kommer tillbaka. Håll dig lugn.
- Âr allt väl? - Ja...
- Men du sa två minuter. - Jag vet...
- Förlåt. - Har du saknat mig?
Mer än jag nånsin saknat nån förut.
Jag saknade dig otroligt mycket.
- Jag saknade dig verkligen. - Så rart...
- Jag ska ge dig en present. - Nej, det behövs inte.
Jag har bara känt dig i en timme.
Nej, nej... Du kom tillbaka som du sa.
Nu för tiden förtjänar det beröm och en belöning.
- Vet du vad det här är? - Nej.
Det är en gipsavgjutning av en bagel med mjukost.
Jag köpte den av konstnären Kiki Bridges.
Julie...
Jag kom tillbaka som jag lovade.
Men nu måste jag faktiskt gå. Jag måste sova. Du förstår väl?
Jag lovar att vi träffas igen.
Okej?
- Mår du bra? - Varför frågar du det?
Âr du knäpp i huvudet, eller?
Vi tar varandras telefonnummer.
- Telefonnummer? - Ja, jag skriver här.
- Vad har du för nummer? - 54433. Det är jättelätt.
54433... Det är för få siffror, men kör till.
- 54433. - Okej...
- 54433. - Ja, ja, förlåt...
- Vänta... - Ta bort den där. Herregud!
Jaså?
Det här ska du få för.
Det är inte sant, inte igen!
Vad är det frågan om?
Vi lägger av nu. Min rygg är slut.
Vi kollar efter min staty. Den måste finnas här nånstans.
Det var den första grej jag nånsin köpt.
Så går det när man köper saker. Nån stjäl det.
Den måste vara nånstans i närheten. Kör till Mercer Street.
Tom, det är Paul.
Jag var rädd att gå in. Man vill ju inte stöta ihop med dem.
Man vet inte om de har kniv.
Jag var bara ute i en timme. Alla kamerorna är borta.
- Har du ringt försäkringsbolaget? - Jag har ingen försäkring.
- Där är den där killen igen. - Ta honom!
- Vart tog han vägen? - Hitåt!
Ut med dig härifrån!
- Vart är du på väg? - Till toaletten.
Toaletten är bara till för gäster.
Jag ska beställa nåt sen.
Hörde du inte vad jag sa? Håll dig härifrån!
Menyn ligger på bordet. Slå dig ner.
Tack...
Horst och jag har gått till Club Berlin.
Jag ska bara lägga i mynt i parkeringsmätaren.
Jag tar en hamburgare - och kaffe.
- Får jag komma in? - Jag kan inte släppa in dig just nu.
Âr det möjligt att få komma in vid en lämpligare tidpunkt?
Det är möjligt, men inte just nu.
Om du är så lockad, kan du försöka tvinga dig in.
- Har du pengar? - Ja, jag har pengar.
Âr det det du vill ha? Varför sa du inte det?
Det är allt jag har.
Jag tar dem, så du vet att du har försökt allt. Behåll 25-centaren.
Du måste ändå vänta några minuter.
- Varför behövde inte han vänta? - Det är tuppkamskväll.
Kom igen, nu. Vi är ju vuxna människor.
Släpp in mig!
- Vill du verkligen gå in? - Mina vänner väntar på mig!
Kan du inte bara släppa in mig?
Âr du säker?
Ja, jag är säker!
Släpp fram honom!
Till vänster och rakt fram!
- Fixa en tuppkam på honom! - Så gärna, så.
Jag sticker!
Kiki! - Horst!
Marcy är död! Neil och Pepe är tjuvar!
Vad har de gjort med mig?
Jag ska döda de barbarerna!
Jag är skallig... Jag skaffar pistol.
Hallå?
Taxi!
Förlåt, det var inte meningen!
Titta, mina pengar! Nu kan du köra mig hem.
Jag kommer tillbaka... Nu vet du hur det känns!
Nej, nej, nej...
Det kan inte vara sant.
Såg du?
Du blöder på armen.
Jag känner mig jättedum.
- Följ med, så lägger jag om det. - Det är ingen fara.
- Jo, kom med mig. - Nej...
Har du telefon?
Förlåt, det är bara det att...
Du anar inte vad jag har varit med om i natt.
Jag är glassförsäljare - Mister Softee.
Jag frågade inte vad du sysslade med.
- Du anar inte allt som hänt. - Det är inte långtråkigt.
Jag har min egen Mister Softee-bil, och det är inte tråkigt.
Man måste ha särskilt körkort. Gissa vem som har det?
Manhattan, Peter Patzak.
P- A-T-Z-A-K.
- Behöver du en penna? - Nej. - Mulberry Street.
5-8-1-9...
6...
2...
Jättekul...
Patzak. P-A-T-Z-A-K. På Mulberry Street.
5-8-6-2...
- Sluta! - 9-3-8-0.
Nu har jag glömt numret.
Vad är det för fel med dig?
- Jag har haft en hemsk natt. - Jag försöker bara roa dig.
Jag vill inte bli road! - Förlåt...
Jag är under...
Jag lyckas inte ta mig hem.
Jag försöker desperat att hitta nånstans där jag kan sova.
Jag kan bo på Spring Street, men jag vill inte.
Varför inte?
Hans flickvän tog livet av sig, och det är nog mitt fel.
- Då är det uteslutet. - Just det! Det går inte.
Så om du bara lät mig ringa, skulle du göra mig en stor tjänst.
Ha inte så bråttom. Jag gjorde dig illa. Jag vill lägga om såret.
- Hur hamnade de där? - Vilka då?
- Jag jobbade med papier-maché. - Vad är det här?
"En man slets i stycken av en uppretad folksamling i går"-
- "i det fashionabla området Soho."
"Ingen legitimation återfanns i hans söndertrasade kläder"-
- "och hans ansikte var totalt sönderslaget."
- Jag klarar inte av sånt nu. - Vad hade han gjort?
- Varför gör det så ont? - Det är infekterat. Jag tar bort den.
- Rör den inte! - Jag bränner bort den.
- Nej, det ska du inte. - Tändstickor...
- Jag lånar av grannen. - Nej!
- Inga tändstickor. Det räcker. - Vart är du på väg?
Jag ska gå hem - East 91 st Street.
Skämtar du?
Jag tycker om dig. Jag kör dig hem i min Mister Softee-bil.
- Var står bilen? - Runt hörnet.
Kom nu.
Kom då!
- Vad är det? - Håll käften.
- Du är dödens. - Vad då?
Vad håller du på med? Vad är det?
Kör du mig hem? Varför ser du på mig så där?
Där är han. Ta honom!
Helvete!
Hjälp, ring polisen! Jag gick i samma klass som er son!
Mamma, det är jag!
Jag får nog skulden.
Vad vill ni mig? Vad har jag gjort?
Jag är bara en kontorsarbetare!
Ursäkta mig...
Kan ni...? Det är ingen fara.
Kan ni hjälpa mig?
- Vad vill du att jag gör? - Får jag följa med hem till dig?
Det finns vissa saker... som jag inte tänker göra.
Jag talar om det med en gång.
Det är nåt jag måste tala om innan vi börjar.
Jag har aldrig gjort det med en man förr. Jag är lite nervös.
Får jag...?
Får jag låna telefonen?
- Visst, den står... - Tack, jag ser den.
- Polisen, tack. - Ett ögonblick.
- Fjärde distriktet, Fitzgerald... - Tack, gode Gud.
Jag heter Paul Hackett. Jag är i Soho. Jag vet inte var.
Jag är förföljd av ett medborgargarde.
Jag har all anledning att befara att mitt liv är i fara.
Det har tydligen skett ett antal inbrott i det här området.
- Gå och lägg dig. - Hallå?
Det kan inte vara sant.
Förlåt mig. Jag undrar...
Får jag sova på din sova? Jag är dödstrött.
- Varför går du inte hem? - Det har jag också undrat.
Varför kan du inte göra det, då?
Okej...
Jag träffade en tjej och fick hennes nummer. Jag ringde henne.
Hon bad mig komma. Jag förlorade pengarna i taxin.
Det funkade inte så bra med tjejen, så jag stack.
Visste du att priset på tunnelbaneresor har gått upp?
Jag visste inte det. Jag hade inte råd att åka hem.
Men jag träffade en bartender som var villig att låna mig pengar.
De hade faktiskt köpt skulpturen. Jag visste inte det.
Hon är arg för att jag var taskig mot hennes väninna.
Jag bad om ursäkt, men hon var redan död.
Han skulle precis ge mig pengarna när telefonen ringde.
Hans flickvän hade tagit livet av sig.
Den tjejen som jag träffade var också död!
De är samma person och båda är döda!
Hade han vetat att jag träffat hans tjej, hade han krossat mitt ansikte.
Det var en tjej där som lät mig låna telefonen.
Jag fick använda den, men bara lyfta på luren och lägga på!
Hon åker omkring i sin bil och vill döda mig!
Alla vill döda mig! Jag ville bara träffa en tjej.
Nu ska jag dö för det!
Där är hon. Det är hon.
Julie! Vad håller du på med?
Det är hon...!
Ofattbart.
INBROTTSTJUV STOPPA HONOM
Vad är det med dig?
- Du måste hjälpa mig! - Ta dig samman. - Ett glas vatten.
Säg åt dem att det inte var mitt fel. Det var inte jag.
Kan du förklara lite? Jag har just varit på bårhuset.
De vill döda mig. De tror att jag är inbrottstjuv.
Jag stal väl ingenting från dig? Jag är ingen tjuv.
Jag är ingen tjuv. Jag är ingen tjuv.
- Okej, vänta här. - Vart ska du?
- Jag hämtar dina nycklar. - Tack!
- Gå nu. Jag väntar här. - Ta det lugnt.
Tack...
KONCEPTKONST FEST PÅ CLUB BERLIN
Han är här!
Vad önskas?
- Varför är det så tomt? - Endast inbjudna.
- Var är alla? - Inte vet jag.
De stannade väl hemma.
Vem är hon?
June är jämt här. Ingen brukar lägga märke till henne.
Skynda dig om du är intresserad. Vi stänger strax.
Ursäkta mig...
Jag la märke till er. Jag undrar...
Skulle ni... ha lust att...
...ta ett glas tillsammans med mig?
Och bara prata lite.
Jag har en väldigt...
...en väldigt jobbig natt.
Jag kan inte hitta nån som bara...
...som bara...
...vill sitta med mig... utan...
...att skrika åt mig.
Jag hade aldrig närmat mig er så här...
...om jag inte var... så ovanligt...
...fängslad.
Nu har jag öppnat mitt hjärta för er.
Får jag lov?
- Varför gör du så här? - Vad då?
Du flirtar med mig, delar din cigarett med mig.
Du dansar med mig. Du är snäll mot mig.
Varför är du det?
Jag vill...
...leva. - Då stänger vi.
- Jag vill bara... - Dags att gå hem.
...leva.
Leva...
Följ med mig ner i källaren, Paul.
Kom...
De kom in! Jag måste tala om en sak.
De försöker döda mig! Finns det nån annan väg ut?
- Vad är det där? - Gå inte dit!
- Vad är det? - Rör inte!
Gud...
Följ med mig, Paul.
Det tar bara ett ögonblick.
- Det finns ingen här. - Man kan inte snacka med honom.
Rör dig inte. Jag vill inte sticka dig. Jag lägger en bit här...
Nu räcker det! - Du känner inte ett visst tryck?
Det är bra för porerna.
Leta överallt!
Nej, nej...
- Hör du! - Vart går den här?
- Det är en privatbostad. - Slå in dörren.
Jag knackar på.
June!
- Vad är det? - De vill söka igenom din lägenhet.
- Ser du inte att jag arbetar? - Jag vet, men...
Ursäkta, har du sett den här mannen?
Det ser inte så svårt ut.
- Finns det nån annan väg ut? - Nej.
Då sticker vi härifrån!
Förlåt att vi störde. Vi trodde att...
Vi sticker! Vi slösar bara tid här.
- De har gått nu. - Bra...
- Kan du släppa ut mig nu? - De kan komma tillbaka.
Du har varit jätteschyst, men släpp ut mig nu.
Nu är jag indragen i det här. De kan komma tillbaka.
Släpp ut mig ur den här - nu!
Hör du vad jag säger?
Då var det klart. Jag går upp och kollar om de är kvar.
Var det inte det jag sa? Spana in prylarna!
- Det är bara skräp. - Det är ju antikviteter.
Det är plast. Vi lägger av. Vi har fått nog.
Det var som fan! Där är min skulptur.
- Var försiktig med den. - Âr den värd besväret?
Âr du rubbad? Det är ju konst!
- Fan vad konsten är ful. - Där ser man vad du vet.
- Ju fulare, desto värdefullare. - Då är den värd en förmögenhet.
Den är gjord av Segal. Han är jämt med i Carsons program.
- Jag kollar aldrig på Carson. - Där ser man vad du vet om konst.
Jag skulle mycket hellre ta en stereo.
En stereo är en stereo. Konst är för evigt.
GOD MORGON, PAUL
källa: undertexter